| Головна | 1921-22 | 1932-33 | 1946-47 | Джерела | Словник |

Хто се? Чий голос щоночі просить: "Хлібця! Хлібчика дай! Мамо! Матусю! Ненечко! Крихітку хлібця "Сину Божий! Ісусе Христе! Спасителю наш! Порятуй від голодної смерті народ мій, у якого дика саранча забрала все до зернини. Богородице! Матір наша небесна! Покрово, покровителько люду святоруського! Куди ж ви всі відійшли? Чого ж залишили мою землю і народ мій на поталу червоних дияволів?
Чи ж не бачите, що вони доточують кров із могутньго українського дерева? Чи ж не бачите криниці повної українських сліз? Чи ж не бачите, що то не Україна вже, а велитенська могила? Деж ви сили небесні?
Господи! Страждання, муки й горе мого народу до Всевишньої скорботи зарахуй, і біди, і погибелі від землі й народу сущого відверни.
Нині, прісно, й на віки вічні відведи. Амінь."

м. Вінниця