Голод почався у 1928 р. Розкуркулювали, виганяли з хатів, ходила бригада, комнезами. Якщо заховали під цицьку стакан зерна – виривали з грудьми. Виганяли з хатів, у батька забрали хліва на чотири дверей, клуню. Ходили по городам, збирали мерзлу картоплю. Ходили у Кошлецький став: ловили жаби, виймали нутрощі (жаби – імовірно, мідії). На матері хотіли зірвать кожух. Вона була сильна, вони не подужали, зірвали коміра. Її зачинили, хтіли вислати на висилки з батьком. Вони втікли. А нас забрали з печі, поскидали на замлю, у брата з носа кров пішла, бо сильно вдарився головою. Всіх вкинули у погреб. Люди боялися підійти, щоб дати їсти. У батька було дві хати, з одної зробили лікарню, з іншої – столову. Батьки поїхали до Фастова (Київська область), переховувались, жили у партійного, прикривав їх, носив їсти. Комнезами все забирали з хати, всі вещі. Їли насіння буряків: терли і м’яли, а потім пекли. Ходили по колоски. За 5 колосків убивали на полі, а якщо взрослий, то висилали на висилку, забирали сем’ї. За 5 колосків давали 5 років. Спасав корінь ремезу, бур’ян, лобода, шпуриш. Все їли люди. В нашому селі мати з’їла мертвого сина. Прийшов указ, що можна повертатися до хат. Комнезами спалили нову хату. Повернулися, а у хаті старий жив жид, він пішов, а ми поселилися. Після голоду більше вимерло, як у голод. Наприклад, наїдяться зерна – переворот кишок… Винна совєтська власть. Вони зробили голод, ограбили людей… Люди вимирали цілими хатами. Скидали на віз, викопували ями по 80-100 чоловік на цвинтарі, перекидали воза, хто ще дихав. І ті, шо їздили – платили їм мукою, сахаром.

<<<Назад